User:Dorina Neculce

in nomine Patris

pe când se despicau zorii vocea metalică spărgea văzduhul în puzderia de fulgi luminoși stratul adâncului s-a cutremurat

in nomine Patris

glasurile au amuțit muzica divină se înălța solemn timpul încremenea secundar se refăcea bucată cu bucată întreg Universul

et Filii

buzele mele se mișcau imperceptibil într-o taină profană am amorțit cu stropi de rugăciune pe frunte stingeam stelele aprinse pe marginile nopții lăsam boabele de lacrimi semn al trecerii peste gânduri

et Spiritus Sancti

și m-am desprins apoi din palma ta învârtind inelul pe deget s-a făcut lumină cerul s-a îndepărtat de ape

iar tu m-ai deschis ca pe o carte uitată m-ai răsfoit filă cu filă întru cunoaștere deplină încă plutești eteric înlăuntrul meu nu îndrăznești să mă cuprinzi stai cu genunchii aplecați cu degetele înfipte în zidurile nopții pândești nașterea mea care îți va fi cândva mama ......................................................... glasurile se sting în tânguiri deșarte zorii se reaprind până dincolo de tărâmul umbrelor din piramidă